Acum, să ne uităm la o adresă MAC mai detaliat, iar din nou 6
octeți în lungime și dacă vă amintiți că un octet este de 8 biți în lungime,
deci 6 x 6 vă oferă 48 de biți 3 octeți sau 24 de biți este partea OUI a adresei 3 octeți
sau 24 de biți este specifică pentru cardul de interfață
de rețea și este identificatorul unic al respectivei cartele de interfață de rețea.
Acum, în porțiunea OUI din primul octet sau cel mai semnificativ octet, cu
alte cuvinte primul octet din OUI.
Bitul cel mai puțin semnificativ, cu alte cuvinte ultimul bit al primului octet
sau primul octet este fie setat la 0, care indică unicast, fie setat la 1, care indică multicast.
Traficul Unicast dacă vă aduceți aminte este o conversație între 2 dispozitive în care
un singur dispozitiv trimite traficul și celelalte dispozitive care primesc traficul.
Deci, dispozitivul A vorbește cu dispozitivul B.
Multicast este locul în care un dispozitiv trimite trafic la mai multe
dispozitive care s-au abonat la multicast.
Acum, acest lucru face foarte eficient pentru switch-urile Ethernet să
știe dacă ar trebui să inunde rama din toate porturile.
Când traficul multicast este recepționat de un switch de strat 2, traficul este inundat
din toate porturile, în timp ce traficul unicast nu este, de obicei, inundat.
Deci, prin citirea biților din cadru, comutatorul stratului 2 știe cum să proceseze traficul.
Cei doi biți cei mai puțin semnificativi din primul octet, așa că,
cu alte cuvinte, ne uităm încă la primul octet, dar cel de-al doilea cel mai puțin semnificativ, este fie setat la
0, ceea ce înseamnă că este o adresă
MAC globală unică sau este setată la 1 ceea ce înseamnă că un administrator a modificat adresa MAC.
Deci, asta ar fi pentru exemplul pe care l-am
făcut anterior în cazul în care am schimba adresa MAC pe PC-ul
meu, 0 înseamnă că este o adresă MAC unică desemnată de producător, unde ca 1 înseamnă că un administrator
modifică local adresa MAC a interfeței.
Acum, în Ethernet, când se utilizează o topologie de autobuz,
dispozitivele utilizează ceea ce se numește Detectarea accesului / detecția coliziunilor sau CSMA / CD.
Acest lucru funcționează după cum urmează, atunci când un dispozitiv dorește să trimită trafic,
ar trebui mai întâi să verifice dacă au vorbit alte dispozitive.
Deci, dispozitivul nu va comunica rețelei dacă aude un alt dispozitiv numit
Carrier Sense, Senzorul Carrier este în esență sesizând rețeaua pentru a auzi
dacă un alt dispozitiv vorbește.
Accesul multiplu înseamnă că orice dispozitiv poate comunica pe acel segment, atâta
timp cât niciun alt dispozitiv nu comunică.
Acum, acest lucru este diferit de vechile zile ale cadrelor principale în cazul în care un dispozitiv
central ar sondaj terminale pentru a le permite să comunice.
În Ethernet se folosește un mediu distribuit în care fiecare dispozitiv poate comunica
independent prin rețea fără permisiunea altor dispozitive.
Cu toate acestea, un dispozitiv ar trebui să schimbe traficul doar dacă nu vorbește
alt dispozitiv și asta pentru că vrem să evităm coliziunile într-un mediu Ethernet.
Ca o altă analogie atunci când telefoanele tradiționale sunt conectate la PDX,
PDX este responsabil de comunicații.
Nu este adevărat într-un mediu Ethernet,
fiecare dispozitiv este independent de alte dispozitive. Cu toate
acestea, dacă există coliziuni,
există o opțiune în Ethernet pentru detectarea coliziunilor.
Când un dispozitiv detectează că a avut loc o coliziune, acesta poate trimite
un semnal de spate sau de blocare pentru a indica faptul că a avut loc o coliziune.
Încă o dată, în acest mediu, terminatoarele sunt utilizate la
capătul cablului pentru a se asigura că semnalele nu se îndoaie, provocând coliziuni suplimentare.
Acum, într-un scenariu dat, se poate întâmpla ca 2 dispozitive să vorbească
exact în același timp, dar în acel moment nu vorbește niciun dispozitiv.
Deci, să spunem că în acest exemplu A dorește să comunice cu C.
astfel încât A dorește să trimită trafic către rețea cu
adresa sursă A și adresa de destinație a lui C.
Dar acel moment exact în timp D dorește, de asemenea, să comunice.
În acest caz D dorește să comunice cu B.
Deci, vrea să trimită cadrul la
rețea cu adresa sursă a lui D și adresa de destinație a lui B.
Acum, în conformitate cu CSMA / CD, atât A cât și D verifică mai întâi pentru a vedea dacă cineva vorbește.
Deci, ei folosesc Carrier Sense sau CS pentru a verifica firul.
În acest moment nu există dispozitive care să comunice în rețea.
Cu toate acestea, din cauza accesului multiplu, orice dispozitiv poate accesa cablul fără
permisiunea unui alt dispozitiv.
Deci, atât A cât și D trimit trafic către rețea, dar pentru că aceasta este 10base2 sau
cu alte cuvinte banda de bază, este permisă doar 1 semnal pe fir în orice moment.
Astfel, în acest exemplu are loc o coliziune.
Acum, dacă o stație de date de transmisie sau un PC detectează un alt semnal pe
fir în timpul transmiterii cadrului său, acesta va opri transmiterea acelui cadru și
apoi va trimite un semnal de blocare, precum și așteptarea unei perioade aleatorii
cunoscute ca întârziere înapoi înainte de a încerca să trimită semnal din nou.
Acest lucru va împiedica mașina sau
PC-urile să încerce repetat să transmită în același timp.
Cu toate acestea, probabilitatea coliziunilor devine mai mare pe măsură ce crește lungimea cablului și pe măsură ce mai multe dispozitive sunt adăugate la rețea.
Cu alte cuvinte, este mult mai probabil ca aceste ciocniri să aibă loc cu lungimi mai
lungi de cablu și cu mai multe dispozitive.
Deoarece adăugați tot mai multe dispozitive
în această rețea și extindeți lungimea cablului, probabilitatea de coliziune crește dramatic.