Cea de-a treia categorie de protocoale de rutare este Advanced Distance Vector.
Teoretic, EIGRP sau Enhanced Interior Gateway Protocol utilizează cele mai bune dintre protocoalele de rutare a vectorului
distanței și a legăturilor de stare și le combină într-un singur
protocol de rutare. Puteți
vedea că EIGRP este descris ca un protocol de rutare hibrid în care combină elementele
vectorului distanțat și starea link-ului într-un
singur protocol de rutare.
Acest lucru nu este în întregime adevărat și în videoclipurile EIGRP vom discuta
acest lucru mult mai detaliat.
În teorie, EIGRP are cel mai bun vector de distanță și este foarte ușor de configurat.
Ați putea configura EIGRP pe un router ca exemplu folosind
doar două comenzi și astfel este foarte ușor de configurat în același mod în
care RIP în trecut a fost mai ușor de configurat.
EIGRP, totuși, formează relația vecină într-un mod similar cu legarea protocoalelor
de rutare de stat, cum ar fi OSPF.
Deci, spre deosebire de protocoalele de rutare vectorială la distanță
ca RIP care nu formează relații vecine.
EIGRP formează relații vecine.
Deci, teoretic, este cel mai bine să luați atât vectorul distanței, cât
și starea legăturii și să le combinați într-un singur protocol de rutare,
care vă oferă puterea unui protocol de rutare de stare a legăturii
cu ușurința de configurare a unui protocol de rutare vectorial la distanță.
dezavantajul EIGRP este că este proprietatea Cisco, deci dacă nu executați
o rețea Cisco pură, va trebui să alegeți un protocol de
rutare diferit, cum ar
fi OSPF dacă totuși, toate dispozitivele dvs. sunt dispozitive Cisco
EIGRP este o alegere foarte bună.
Este foarte ușor de
configurat foarte ușor, actualizează foarte repede și este o
alegere bună pentru majoritatea rețelelor de întreprinderi care au numai dispozitive Cisco.