Deci, care sunt unele dintre avantajele sau avantajele protocoalelor de rutare a legăturilor de stat?
Ei bine, în primul rând, convergența mai rapidă, modificările sunt raportate imediat și protocoalele de
rutare a legăturilor de stat tind să converge mult mai repede decât protocolul de
rutare vectorial la distanță, cum ar fi RIP.
acum că a spus EIGRP, care este un protocolul de rutare vector de
distanțe îmbunătățite, de asemenea, converge foarte repede, are simplitatea de configurare a unui
protocol de rutare vectorială la distantă,
dar are multe dintre avantajele unui protocoale de rutare de stare de
legătură robuste, pe măsură ce routerele cunosc topologia
completă a rețelei sau a zonei, astfel încât
acestea tind să fie mai puțin susceptibile la bucle de
rutare datorită vizibilității deosebite a rețelei.
Routoarele cunosc topologia și pot realiza cea mai bună rută pentru fiecare destinație.
Pachetele de stare de legătură sunt, de asemenea, secvențe și sunt recunoscute în cadrul OSPF.
Deci, dacă o actualizare nu am primit
de la un router, acesta va fi
retransmis RIP nu formează relația de vecin sau relațiile de tip peer, dar OSPF nu.
Deci, dacă un router trimite o actualizare la
o interfață și acel interlocutor nu confirmă primirea actualizării de rutare, routerul
va retransmite actualizarea.
Designul ierarhic al OSPF și al
altor protocoale de rutare a legăturilor de stat optimizează resursele.
Aceasta permite tabele de rutare mai
mici din cauza sumării adreselor și a calculului mai mic al primei căi
din cauza ascunderii adreselor, în esență dacă rețeaua este proiectată corespunzător, unele rutere
vor avea tabele de rutare foarte
mici comparativ cu altele și vor face mai puține calcule.
Routere-urile din zona 1, de exemplu, nu vor fi conștiente de
toate rutele din zona 2 sau
zona 3 din cauza utilizării rezumatelor pe Router-ul de frontieră și
configurarea unor zone speciale, cum ar fi zonele de stub.
Designul ierarhic permite, de asemenea, ca protocoalele de rutare a legăturilor să scadă și,
astfel, să funcționeze în medii mult mai mari decât protocoalele de rutare a distanțelor.
ISP-urile mari de pe Internet, de exemplu, pot rula OSPF sau ISIS intern
în cadrul sistemelor autonome, OSPF și IS-IS sunt preferate de protocoalele de
rutare, cum ar fi RIP, deoarece sunt mult mai scalabile.